Економіка
УДК 658

доктор економічних наук, професор, Вахович І. М., Янгієва Я. К.
Луцький національний технічний університет
МЕХАНІЗМ УПРАВЛІННЯ ФІНАНСОВИМИ РИЗИКАМИ ПІДПРИЄМСТВА

У статті йдеться про фінансовий ризик як ймовірність виникнення негативних фінансових наслідків. З’ясовано, що підприємству, яке опинилося у критичному становищі, необхідний ефективний механізм управління головним елементом якого є передбачення та управління ризиками. Обґрунтовується висновок про те, що основними механізмами управління фінансовими ризиками є їх уникнення, лімітування, диверсифікація, самострахування. 
Ключові слова: фінансовий ризик, механізм управління, уникнення, лімітування, диверсифікація, трансферт ризику.
Вахович И. М., Янгиева Я. К. Механизм управления финансовыми рисками предприятия / Луцкий национальный технический университет, Украина, Луцк
В статье говорится о финансовом риске как вероятности возникновения негативных финансовых последствий. Выяснено, что предприятию, которое оказалось в критическом положении, необходим эффективный механизм управления главным элементом которого является прогнозирование и управление рисками. Обосновывается вывод о том, что основными механизмами управления финансовыми рисками является их избежание, лимитирование, диверсификация, самострахование.
Ключевые слова: финансовый риск, механизм управления, избежание, лимитирование, диверсификация, трансферт риска.
Vahovich I. M., Yangieva J. K. The mechanism of management the financial risks of enterprise / Lutsk National Technical University of Ukraine, Lutsk
The article refers to financial risk as the probability of negative financial impact. It was found that the company, which turned in a critical situation, needs an effective mechanism for managing the main element of which is to anticipate and manage the risks. The conclusion is that the main mechanisms of financial risk management is to avoid them, limiting diversification, self.
Key words: financial risk management mechanism, avoiding, limiting diversification, risk transfer.

Вступ
Постановка проблеми. Ризик, будучи невіддільною частиною економічного, політичного та соціального життя суспільства неминуче супроводжує всі сфери діяльності та напрямки будь-якої організації, яка функціонує в умовах ринку. Ризик пов'язаний з управлінням і безпосередньо залежить від ефективності, обґрунтованості та своєчасності управлінських рішень. Діяльність підприємства зазвичай схильна до впливу комплексу різних видів ризиків, консолідований вплив яких може призвести до негативних наслідків і навіть до банкрутства підприємства. Тому необхідним є точне прогнозування ступеня ризику, поєднаного з діяльністю підприємства в цілому і окремими його сферами. Для підприємства, що не застосовує механізми управління ризиками та опинилося у критичному становищі, необхідний ефективний механізм управління  ключовим елементом якого є передбачення і управління ризиками.
Аналіз останніх досліджень та публікацій свідчить про те, що проблема управління фінансовими ризиками є об’єктом вивчення як для правових, так і економічних наук. З огляду на актуальність проблематики зростає увага до неї з боку вітчизняних і зарубіжних дослідників. Так, питання передбачення та нейтралізації ризиків підприємства порушувалося у роботах О. Бабак [1], Ю. Бондарчука [3], І. Бланка [4], В. Москвина [6], А. Некрасової [7] та інших. Незважаючи на підвищений інтерес до проблеми з боку як науковців, так і практиків, зазначена тема залишається не повністю розкритою. Зокрема, недостатньо уваги приділяється вивченню основних механізмів управління фінансовими ризиками підприємства у комплексі. 
Метою дослідження є здійснення аналізу способів забезпечення сталого економічного і фінансового розвитку підприємства та визначенні системи механізмів управління його фінансовими ризиками і попередженні небажаних подій, які можуть призвести до негативних наслідків.
Виклад основного матеріалу статті. І. О. Бланк визначає фінансовий ризик як ймовірність виникнення негативних фінансових наслідків у формі втрати доходу чи капіталу в ситуації невизначеності умов здійснення його фінансової діяльності [4, с. 71]. Модель управління ризиками передбачає формування адекватної системи виявлення, ідентифікації, оцінювання та нейтралізації відповідних ризиків у фінансового-господарській діяльності підприємства.
Найбільш простим методом у системі внутрішніх механізмів нейтралізації фінансових ризиків є їх уникнення. Механізм лімітування ризиків використовується за такими їх видами, які виходять за межі допустимого рівня. Принцип дії механізму диверсифікації заснований на поділі ризиків. Механізм самострахування фінансових ризиків заснований на резервуванні підприємством частини фінансових ресурсів.
У системі методів управління фінансовими ризиками підприємства основна роль належить внутрішнім механізмам їх нейтралізації. Внутрішні механізми нейтралізації фінансових ризиків являють собою систему методів мінімізації їх негативних наслідків, що обираються і здійснюються у межах самого підприємства. Перевагою використання внутрішніх механізмів нейтралізації фінансових ризиків є високий ступінь альтернативності прийнятих управлінських рішень, що не залежать, як правило, від інших суб'єктів господарювання. Вони виходять з конкретних умов здійснення фінансової діяльності підприємства і його фінансових можливостей, дозволяють найбільшою мірою врахувати вплив внутрішніх факторів на рівень фінансових ризиків у процесі нейтралізації їх негативних наслідків.
Система внутрішніх механізмів нейтралізації фінансових ризиків передбачає використання наступних основних методів: уникнення ризику; лімітування концентрації ризику; хеджування; диверсифікація; трансферт ризику; самострахування; інші методи [2, с. 314].
1. Найбільш простим методом у системі внутрішніх механізмів нейтралізації фінансових ризиків є їх уникнення. Воно полягає в розробці таких заходів внутрішнього характеру, які повністю виключають конкретний вид фінансового ризику. До числа основних із таких заходів відносяться: відмова від здійснення фінансових операцій, рівень ризику за якими надмірно високий; відмова від продовження господарських відносин з партнерами, які систематично порушують контрактні зобов'язання; відмова від використання у великих об'ємах позикового капіталу.
Заперечення перерахованих ризиків позбавляє підприємство додаткових джерел формування прибутку, а відповідно негативно впливає на темпи його економічного розвитку і ефективність використання власного капіталу. Тому у системі внутрішніх механізмів нейтралізації ризиків їх уникнення повинно здійснюватися дуже виважено [1, с. 72]. 
2 . Важливим напрямком нейтралізації фінансових ризиків є лімітування їх концентрації. Механізм лімітування концентрації фінансових ризиків використовується зазвичай за тими видами, які виходять за межі допустимого їх рівня, тобто з фінансових операцій, здійснюваних у зоні критичного чи катастрофічного ризику. Таке лімітування реалізується шляхом встановлення на підприємстві відповідних внутрішніх фінансових нормативів у процесі розробки політики здійснення різних аспектів фінансової діяльності.
Система фінансових нормативів, що забезпечують лімітування концентрації ризиків, може включати: граничний розмір позикових коштів, що використовуються у господарській діяльності; мінімальний розмір активів у високоліквідній формі; максимальний розмір товарного (комерційного) або споживчого кредиту, наданого одному покупцеві;максимальний розмір депозитного вкладу, що розміщується в одному банку; максимальний розмір вкладення коштів у цінні папери одного емітента; максимальний період відволікання коштів у дебіторську заборгованість. За рахунок цього фінансового нормативу забезпечується лімітування ризику неплатоспроможності, інфляційного ризику, а також кредитного ризику.
Лімітування концентрації фінансових ризиків є одним з найбільш поширених внутрішніх механізмів ризик-менеджменту, що реалізують фінансову ідеологію підприємства у частині прийняття цих ризиків і не вимагають високих затрат [7, с. 113].
3. Механізм диверсифікації використовується перш за все для нейтралізації негативних фінансових наслідків несистематичних (специфічних) видів ризиків  Принцип дії механізму диверсифікації заснований на поділі ризиків. Як основні форми диверсифікації фінансових ризиків підприємства можуть бути використані наступні її напрямки: диверсифікація видів фінансової діяльності; диверсифікація валютного портфеля («валютного кошика») підприємства; диверсифікація депозитного портфеля; диверсифікація кредитного портфеля; диверсифікація портфеля цінних паперів; диверсифікація програми реального інвестування. 
Характеризуючи механізм диверсифікації в цілому, слід зазначити, що він вибірково впливає на зниження негативних наслідків окремих фінансових ризиків. Забезпечуючи безсумнівний ефект в нейтралізації комплексних, портфельних фінансових ризиків несистематичної (специфічної) групи, він не дає ефекту в нейтралізації переважної частини систематичних ризиків – інфляційного, податкового та інших. Тому використання цього механізму на підприємстві носить обмежений характер [5, с. 138].
4. Механізм трансферту фінансових ризиків заснований на частковій їх передачі партнерам за окремими фінансовими операціями. При цьому господарським партнерам передається та частина фінансових ризиків підприємства, за якою вони мають більше можливостей нейтралізації їх негативних наслідків і розташовують більш ефективними способами внутрішнього страхового захисту.
У сучасній практиці ризик-менеджменту отримали широке поширення наступні основні напрями розподілу ризиків (їх трансферту партнерам): розподіл ризику між учасниками інвестиційного проекту, розподіл ризику між підприємством і постачальниками сировини і матеріалів, розподіл ризику між учасниками лізингової операції, розподіл ризику між учасниками факторингової (форфейтингової) операції.
Ступінь розподілу ризиків, а отже і рівень нейтралізації їх негативних фінансових наслідків для підприємства є предметом контрактних переговорів з партнерами, що відображаються погодженими з ними умовами відповідних контрактів.
5. Механізм самострахування фінансових ризиків заснований на резервуванні підприємством частини фінансових ресурсів, що дозволяє долати негативні фінансові наслідки за тими фінансовими операціями, за якими ці ризики не пов'язані з діями контрагентів. Основними формами цього напрямку нейтралізації фінансових ризиків є: формування резервного (страхового) фонду підприємства, формування резервних сум фінансових ресурсів в системі бюджетів, що належать різним центрам відповідальності, формування системи страхових запасів матеріальних і фінансових ресурсів за окремими елементами оборотних активів підприємства та нерозподілений залишок прибутку, отриманого в звітному періоді.
Використовуючи цей механізм нейтралізації фінансових ризиків, необхідно мати на увазі, що страхові резерви у всіх їх формах, хоча й дозволяють швидко відшкодувати понесені підприємством фінансові втрати, проте «заморожують» використання досить відчутної суми фінансових ресурсів. У результаті цього знижується ефективність використання власного капіталу підприємства, посилюється його залежність від зовнішніх джерел фінансування. Це визначає необхідність оптимізації сум резервованих фінансових ресурсів з позицій майбутнього їх використання для нейтралізації лише окремих видів фінансових ризиків. До таких ризиків можуть бути віднесені: незастраховані види фінансових ризиків, фінансові ризики допустимого і критичного рівня з невисокою ймовірністю виникнення; більшість фінансових ризиків допустимого рівня, за якими розрахункова вартість передбачуваного збитку – невисока [3, с. 152].
6. Серед інших методів внутрішньої нейтралізації фінансових ризиків, що використовуються підприємством, можуть бути: забезпечення витребування з контрагента по фінансовій операції додаткового рівня премії за ризик; отримання від контрагентів певних гарантій; скорочення переліку форс-мажорних обставин в контрактах з контрагентами та забезпечення компенсації можливих фінансових втрат за ризиками за рахунок системи штрафних санкцій [6]. 
Висновки та перспективи подальших розвідок у цьому напрямку. Для ефективного управління фінансовими ризиками та ризиками взагалі необхідно спиратися на наукові розробки, вміло комбінувати відомі методи і застосовувати їх у щоденній роботі. Головне, щоб система управління фінансовими ризиками підприємства була простою, прозорою, практичною і відповідала стратегічним цілям підприємства.
Перспективи розвідок у цьому напрямку вбачаємо у подальшому дослідженні основних механізмів управління фінансовими ризиками і визначенні особливостей їх використання на конкретному підприємстві.
Література:
1.	Бабак О. Фінансові ризики та основні методи їх нейтралізації / О. А. Бабак // Вісник УАБС. – 2010. – №6 (23). – С. 71-78.
2.	Барановський О. І. Фінансова безпека в Україні (методологія оцінки та механізми забезпечення) / О. І. Барановський. – К.: Київ. нац. торг.-екон. ун-т, 2004. – 759 с.
3.	Бондарчук Ю. В. Безпека бізнесу: організаційно-правові основи: Наук.-прак. посібник / Ю. В. Бондарчук, А. І. Марущак. – К.: Скіф, КНТ, 2008. – 372 с.
4.	Бланк И. А. Управление финансовыми рисками / И. А. Бланк. – К.: Ника-Центр, 2005. – 600 с.  
5.	Ігнатенко А. В. Механізми нейтралізації фінансових ризиків українських підприємств в умовах глобалізації / А. В. Ігнатенко, В. Г. Кабанов, О. І. Харченко // Актуальні проблеми економіки. – 2009. – №5 (95). – С. 136-144.
6.	Москвин В. А. Механизмы нейтрализации финансовых рисков / В. А. Москвин // [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.elitarium.ru/2008/02/05/nejjtralizacija_finansovykh_riskov.html
7.	Нєкрасова А. В. Управління фінансовими ризиками в Україні в сучасних умовах / А. В. Нєкрасова, В. М. Пастухов // Економічний простір. – 2011. – Вип. 16 (125). – С. 112-121.
References: 
1.	Babak O. Finansovi ryzyky ta osnovni metody yikh neytralizatsiyi / O. A. Babak // Visnyk UABS. – 2010. – #6 (23). – S. 71-78.
2.	Baranovs'kyy O. I. Finansova bezpeka v Ukrayini (metodolohiya otsinky ta mekhanizmy zabezpechennya) / O. I. Baranovs'kyy. – K.: Kyyiv. nats. torh.-ekon. un-t, 2004. – 759 s.
3.	Bondarchuk Yu. V. Bezpeka biznesu: orhanizatsiyno-pravovi osnovy: Nauk.-prak. posibnyk / Yu. V. Bondarchuk, A. I. Marushchak. – K.: Skif, KNT, 2008. – 372 s.
4.	Blank Y. A. Upravlenye fynansovыmy ryskamy / Y. A. Blank. – K.: Nyka-Tsentr, 2005. – 600 s.  
5.	Ihnatenko A. V. Mekhanizmy neytralizatsiyi finansovykh ryzykiv ukrayins'kykh pidpryyemstv v umovakh hlobalizatsiyi / A. V. Ihnatenko, V. H. Kabanov, O. I. Kharchenko // Aktual'ni problemy ekonomiky. – 2009. – #5 (95). – S. 136-144.
6.	Moskvyn V. A. Mekhanyzmы neytralyzatsyy fynansovыkh ryskov / V. A. Moskvyn // [Elektronnyy resurs]. – Rezhym dostupu: http://www.elitarium.ru/2008/02/05/nejjtralizacija_finansovykh_riskov.html
7.	Nyekrasova A. V. Upravlinnya finansovymy ryzykamy v Ukrayini v suchasnykh umovakh / A. V. Nyekrasova, V. M. Pastukhov // Ekonomichnyy prostir. – 2011. – Vyp. 16 (125). – S. 112-121.